Episode 7: Def Poet's Society
Michael Jordan, AI Capone, Søren Spætte, Fred Flintstone.
Kom og Vogue med mig.
Se, Geoffrey, vi vouger. - Hvad går denne nervelidelse ud på?
Det er for folk, der vil se cool ud, men som savner rytme.
Du er sikkert god til det. Stil op. - Slip mig, din bølle!
Hvorfor generer du Geoffrey? - Carlton er ikke kommet hjem endnu.
Ved du, hvad han laver efter skole? - Kigger vinduer hos "Tøj til små Mænd"?
Carlton er med i tre fritidsklubber. -Jeg er med i Tv-Shop-klubben.
Hej. Er det gået godt i dag?
Ja, indtil jeg traf driverten her. Will mener, fritidsklubber er tåbelige.
Hvis du altid er hjemme og ikke dyrker nogle andre aktiviteter-
bliver du meget overfladisk. Og du kommer ikke ind på de gode natklubber.
Så får jeg aldrig mødt Lisa Bonet. - Nemlig.
Find dig dog en fritidsklub.
Jeg nægter at opholde mig på en drengeskole efter mørkets frembrud.
Udmærket, så få dig et fritidsjob.
Fremad mod klubberne.
Undertekster af Martin Rohwedder
Nu har vi fri. Find en klub, der passer dig.
Hvis det stod til mig, lå du bevidstløs på gulvet lige nu.
En pige? Hvor kom det fra?
Du ved vel, at vi har fællesaktiviteter med pigerne fra vor søsterskole?
Vis vej til søstrene, jeg har lyst til fællesaktivitet.
POESIKLUB
Yo, Will, stik mig 10!
Jeg lejede filmen "Glory" i aftes. Denzel var fantastisk.
Vi må gøre noget ved sydstaterne.
Davs, mr. Fellows. Har I brug for flere medlemmer?
Stærkt. Vi har brug for en, der har erfaring som sort bybo.
Flot, sort bybo.
Vi begynder nu, så find jeres pladser.
Jeg lægger ud med at læse digtet "Far" af Sylvia Plath.
Far, pansermand, pansermand er du. Alle kvinder elsker en fascist.
Støvlen i ansigtet. Det brutale sind hos en brutal fyr som dig.
Hun tog livet af sig kort efter. - Ellers havde hendes far gjort det.
Hvem er du? - Dette er min kammerat, Will Smith.
Det seneste medlem af vor klub. - Christina Johnson. Velkommen.
Det er rart med en mand fra Bel-Air, der tør dele vor kærlighed for poesi.
Tak. Hurra for kærlighed.
Begynd med at læse et digt op. - Jeg har ikke noget med.
Trist. Jeg elsker at høre digte oplæst med dyb, sensuel, maskulin røst.
Jeg har et digt.
Hvem har skrevet det? - En gadedigter, jeg kender.
Han hedder... Raphael Delaghetto.
Delaghetto. Ham har jeg ikke hørt om. - Det har jeg.
Har du? - Jeg er med på noderne, du.
Er han ikke gadedigter fra L.A.? - Jo, det er ham.
Vis din snilde, Will. - Du er digter uden at vide det.
Jeg er digter, og jeg ved det. - Lad os høre dit digt.
Mit digt hedder...
"Tik Tak, Ur" af Raphael Delaghetto.
Tik tak ur. Uret tikker for dig.
Jeg har ventet alt for længe på den kærlighed, du loved' mig.
Dans til urets rytme, fortsæt som før.
For når tik bli'r til tak banker jeg på din dør.
Det var fantastisk. - Et typisk Delaghetto-digt.
Tag en pause, mens jeg krudter op under cappuccino-maskinen.
Det er et genialt digt. Delaghetto bruger mange metaforer.
Nej, ikke længere. Han har været på afvænningsklinik.
Jeg må høre flere af hans digte.
Som kvinde finder jeg hans digte lidenskabelige, rå og ophidsende.
Når jeg hører ordene, skælver min krop og vil have mere.
Poesi er godt!
"Kærlighed" af Raphael Delaghetto.
"Brændende Kærlighed" af Raphael Delaghetto.
Master William, mr. Jazz vil tale med Dem.
Hvad så, Jazz? - Det nye Icecube-bånd er så fedt.
Jeg har ikke tid. Jeg skal skrive dette digt færdig.
Digt? Hvad skal du bagefter? Bage småkager Og sy kjole?
Klap i. Det er for at få fat i en pige. Hør efter, jeg mangler kun ét vers.
Min kærlighed til dig er som en flod.
Som en sommerbrise, der får min sjæl til at skælve.
Et blik fra dig er mere dyrebart end guld.
Lad os få noget grillmad og hygge os.
Hvad er det for noget fis? - Den virker hver gang for mig.
Jeg hører, at "nogen" holder af poesi. Nu skal du bare høre.
Rosen er rød, violen blå. Dengser er digtere, Will, sig det ikke passer.
Meget morsomt. Her er et digt til dig.
Rosen er rød, violen blå. Jazz og jeg er sorte, men hvad er du?
Master William.
Jeg bifalder Deres ny interesse. Poesi er en af mine store lidenskaber.
Jeg vandt førstepræmien ved Devonshire Poesikonkurrence i 1963.
De skulle have set det. Publikum rejste sig og råbte "Da capo, da capo".
Det er meget spæn... -"Kanoner til højre og til venstre."
"Kanoner foran dem. Skud og brag!"
Mangler du det sidste vers?
Goddag... Nå, unge mand, hvordan gik det i skolen i dag?
Jeg er begyndt i poesiklubben. - Glimrende. Det gjorde jeg også engang.
Hvem er pigen? - Jeg er sulten. Hvornår spiser vi?
Vi spiser senere, du spiser her ikke.
Du spiser her vist tit.
Hej, Will. Hvor er din onkel? - Han smider Jazz på porten igen.
Nå nå. Her er poesibøgerne. Jeg brugte dem i undervisningen i fjor.
Bare kom til mig med dine spørgsmål. - Jeg har et spørgsmål.
Fyre dyrker poesi for at score piger. Men hvorfor dyrker piger poesi?
Fordi piger tænker med hjernen.
Miss Christina Johnson. - Christina!
Dette er min tante Viv og min kusine, Ashley.
I må have os undskyldt. - Will, jeg kan et digt.
Under den hvide bro... - Skrid!
De virker meget rare. - Ja, de er søde nok.
Men de eneste, hvis selskab jeg nyder, er mine venner: De døde poeter.
Tag plads. - Tak.
Jeg kan ikke glemme Delaghettos digt. - Han er et geni.
Kender du ham virkelig? - Ja, vier som brødre.
Fortæl om ham. - Han er lidt underlig.
Hans pige forlod ham i 60'erne, og han har ikke skiftet tøj siden.
Han har stadig batikskjorte og kæmpe afrohår.
Hvor er det trist. - Ja. Når jeg tænker på den stakkel...
...spekulerer jeg på, om kvinder virkelig kan holde af mænd.
Det er godt, du kender ham så godt, for jeg har en bøn til dig.
Bare sig frem. - Tag Raphael med til poesiaften.
Vi holder dem en gang om måneden og plejer at læse vore egne digte op.
Men tænk at høre en rigtig digter. - Raphael forlader sjældent sit hjem.
Klogt, med hans 20 år gamle skjorte. - Spørg ham. Det ville glæde mig sådan.
Jeg er sikker på, han siger nej. - Prøv. Det betyder meget for mig.
Han kommer.
Jazz, godt du kom. - Du lød helt forkert i telefonen.
Jeg er på den. Jeg lovede Christina at skaffe en berømt digter til i aften.
Jeg kender ingen berømte digtere. - Nogen skal give sig ud for ham.
Jeg er hjemme ved sekstiden. - Din onkel? Jeg er træt af græsmærker.
Godmorgen, Will. - Du skal snart i skole.
Vi glæder os til poesiaftenen. - Hvor har I hørt om den?
Din lærer ringede til alle forældrene. - I må ikke komme.
Men jeg elsker digte. - Vis lidt finfølelse.
Will vil gøre indtryk på Christina. Det er flovt for ham, hvis vi kommer.
Du har ret. Held og lykke i aften, Will.
Tak for din forståelse. - Jeg ville undgå at kede mig ihjel.
Er han gået?
Hørte du det? Den er helt gal. Jeg skal bruge en falsk digter i aften.
Hvad går det ud på? - At have afrohår og batikskjorte på.
Og så skal han læse noget op. - Skal han kunne læse?!
Ja, Jazz. - Det koster 40 ekstra.
Jeg kender en gade-smykkesælger. Han skal have 60$ på forskud.
60? Jeg har kun 20. - Det er i orden.
Her er 10 oveni. Skaf mig et Rolex.
Tænk, at Raphael Delaghetto besøger Bel-Air Academy.
Jeg glæder mig til at se ham igen. - Er Raphael kommet endnu?
Nej, han er forsinket. Han foretrækker et fjendtligt stemt publikum.
Det gør ingenting. Jeg kan oplæse mit nye digt.
Dette er vor aften. Det bliver en stor oplevelse at høre Delaghetto.
Du gør mig så hed. Hvordan skal jeg takke dig?
Det behøver du ikke. - Men det vil jeg. Efter oplæsningen.
Will skal takkes.
Hvad laver I her? -Det er mørkt udenfor.
Det var klogest at køre de unge damer herhen, så der ikke skete dem noget.
Er her nogen kvinder på min alder?
Hvorfor kommer I to? - Vi hørte rygter om dette på Melrose.
Det er utroligt, at jeres lille skole kan få Raphael Delaghetto på besøg.
Du sagde ikke, det var poesiaften. Du ved, jeg elsker litteratur.
Jeg har aldrig set dig læse noget.
Tror du måske, jeg griber mit horoskop ud af den blå luft?
Jazz, hvor er digteren? - I Hotel Gitterly. Politiet tog ham.
Vi skrider. - Nej, jeg skal takkes bagefter.
"Ode til Judy": Ufærdig Søndagskryds ligger slap på trægulvet.
Slået op på sladderspalten. Min kaffe er kold.
Du er blevet forlovet med en anset bankmand.
Anset for hvad, om jeg må spørge?
Lad os gå. Publikum går amok, hvis de hører mere af det.
Master William, folk er urolige. Hvor er denne Delaghetto?
Jeg har virkelig dummet mig. - Hvad er der i vejen?
Delaghetto er en opdigtet person. Jeg ville gøre indtryk på Christina.
Jeg fik Jazz til at skaffe en falsk digter, men han kom ikke.
Der var formildende omstændigheder. - Hvad skal jeg gøre?
Christina er sød. Opdager hun, jeg løj, vil hun måske aldrig tale med mig mere.
Undskyld forsinkelsen, men nu er det store øjeblik inde.
Må jeg præsentere manden, der står bag denne aften: Mr. Will Smith.
Mine damer og herrer, mr. Raphael Delaghetto!
Lyt til gadens rytme.
Hør den dunkende lyd. Sæt propper i ørerne og maske for ansigtet.
Der er noget underligt i gære. Så lyt til gadens rytme.
Lyt til ekkoet. Lyt, eller jeg dræber jer!
Det var labert, mand. Giv os et til. Da capo, da capo!
Kanoner til højre for dem. Kanoner til venstre for dem.
Kanoner foran dem. Skud og brag!
Er det ikke jeres butler? -Jo. Det antræk klæ'r ham.
...ud af dødens kæber.
Stille, utaknemlige børn! Jeg vender tilbage, når I er klar til at lytte.
Det var din butler. Du kender slet ikke Delaghetto.
Jeg tror ikke på noget, du har sagt. Du er kun en løgner.
Will er ingen løgner. Jeg er Raphael Delaghetto.
Hvor er din afro og batikskjorte? - Dem fik min psykiater has på.
Jeg er i vildrede... Hvordan ved jeg, at du er den ægte Delaghetto?
Hør her...
Min kærlighed til dig er som en flod.
Som en sommerbrise, der får min sjæl til at skælve.
Et blik fra dig er mere dyrebart end guld.
Lad os få noget grillmad og hygge os.
Åh, Raphael, fortæl mere.
Den virker hver gang.
Kanoner til venstre for dem. Kanoner til højre for dem.
Trist, jeg gik glip af det. - Gik Jazz ud med Christina?
Det gør ikke noget. Jeg er digter og har meget mere blæk i min pen.
Jeg tror, du har digtertalent. - Det var kun for sjov.
Dit digt fik stående ovation. - Og skaffede mig en date.
Dit andet digt skaffede Jazz en date. - Det fra din papirkurv skaffede mig en.
Vil du ikke læse et digt for os, mor? -Jo.
Dette digt elsker jeres far og jeg. Det er skrevet af Amiri Baraka-
og hedder "Tre former for historie og kultuf'.
Jeg tænker på en tid, hvor jeg vil kunne slappe af.
Hvor flammer og ligegyldig lidenskab er døet ud-
og mine øjne, hænder og sind kan drejes og mildnes.
Og sangene vil blive mildere og tynge luften.
Vil I vide mere om digte, så læs nogen. Det var kun for sjov. Hej.